PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Nechala jste Angelicu sledovat, a to i poté, co jste se dozvěděla o jeho zradě.
- Proč? - Chtěla jsem vědět, s kým mě zradil.
O DESET MĚSÍCŮ DŘÍV
Chtěla jsem zjistit, kdo Angelica Petroniová je.
Vy jste to zjistila?
Myslím, že to váš manžel ji k tomu přiměl.
Pak pochopila, kdo Claudio skutečně byl, chtěla utéct, ale někdo jí v tom zabránil.
- Paní Monacová určitě ne. - Nechala oběť dva měsíce sledovat.
Jak vyplývá ze záznamů detektivní agentury, kterou si najala.
A nezjistila, že byla spolu s jejím mužem zapletená do eskortního servisu.
- Nebo jste to věděla? - Chcete zesílit její motiv,
ale ty fotky ukazují dívku, která měla víc mužů, nejen Claudia Cavalleriho.
To Claudiovi zjevně nevadilo, neukázal se, když byla s jinými klienty.
Kdybych to věděla, opustím ho a nahlásím ho policii.
Místo toho jsem pochopila, kdo je skutečně Angelica Petroniová.
- Přestalo mě to trápit. - Jak to myslíte?
Muže kurva po chvíli už nebaví.
- Mluvíte o 17leté dívce. - Jen nazývám věci pravými jmény.
Podívejte se na ni.
Byla to jen prostá kurva.
PROCES
- Můžeš aspoň hýbat rukou? - Ano.
Kdo ti to provedl?
- Nikdo. - Zavolám ředitele věznice.
- Ne! - Proč ne?
Tím to jen zhoršíš.
Tady jsem nikdo.
Už to dál nevydržím.
Já vím.
Bojím se, už ne...
Už vůbec nespím.
- Poslyš... - Je to jako peklo.
Možná máme muže, který má s tou vraždou co dělat.
- Koho? - S De Grandisem ho sledujeme.
Nechci ti dávat falešnou naději, ale byl to možná on.
To je ona?
A to není její manžel. Elena Guerrová má nejspíš také tajnosti.
- Lidi je tu velmi snadné zdiskreditovat. - Plánuješ ty fotky použít?
Jestli tě díky nim dostanu ven, ano.
Andreoli mě nikdy nepřesvědčil.
Chci prokázat, že byl zkorumpovaný.
Přiměj ho, aby začal se ti svěřil. Všechno přizná. Touží to někomu říct.
Můžu se na tebe spolehnout?
Samozřejmě.
Děkuju ti.
Kontaktoval on tebe, nebo ty jeho?
- Promiň? - Barone. Co ti slíbil?
Nevím, co tím myslíš.
To gesto děláš vždy, když jsi nesvá.
Nějakou dobu už to vím.
Myslela jsem, že tě znám.
Jen jsem mu řekla pravdu.
Andreoli se mi přiznal, že špatně sebral ten nedopalek.
Tak co ti za to kurva nabídnul?
Eleno...
- Požádala jsem o přeřazení. - Bravo.
To jsi nikdy neudělala chybu? Abys zachránila někoho, koho máš ráda?
UKRADENÉ FOTKY PROKURÁTORKY
Nevím, proč jsem to nevypnul. Asi si rád ubližuju, nevím.
Mluv.
Tak mluv! Teď nemůžeš mlčet!
V 18 jsem otěhotněla.
Byla jsem sama a necítila se na to připravená, tak jsem dítě dala k adopci.
- Co to sakra říkáš? - To je její otec.
Jmenovala se Angelica.
Ta holčička, co jsem opustila.
A teď vyšetřuju její vraždu.
- Nevěděla jsem, jak ti to... - Nesahej na mě.
Giovanni, prosím tě.
Tak počkej přece! Prosím! Neodcházej, promluvíme si o tom!
Kdo ty vůbec do píči jseš?
Kdo do píči jseš?
Na to si odpověz sama.
VIDĚL JSEM TO. JAK TI JE? CHCEŠ SE VIDĚT?
Tvrdils, že to nikdo neví!
- Taky že ne! - Tak proč ti teda někdo volal?
- Nevím, možná to byl vtip! - Vtip? Máš o kolečko navíc?
Pořád se k němu chová jako k onuci a on za sebou jako dítě práská dveřmi.
- Jasně, že tě chytí, nulo! - Nejsem!
- Nula. - Byl Angeličin klient?
- Počkej. - To ses tím někomu chlubil?
- Ne. - Tu blbku pořád pronásleduješ!
- Angelica. - Nikdo nic neví!
Teď je za to souzená Monacova dcera.
- Jestli někdo zjistí, že jsi... - Dost! Drž hubu!
A zabouchnul dveře. Už to můžeš vypnout. To bylo to důležité.
- Byl její klient. - Dost možná.
- Pořád ji sledoval. - A něco jí udělal.
- Může to být náš vrah. - Nakonec budeme třeba mít jasno.
To prokuratura musí mít jasno. Stačí, aby o tom soud pochyboval, a Linda bude volná.
Už nemám čas.
Musím přijít na to, jak ho dostat k soudu.
- Tohle u soudu použít nesmíš. - Nějak to vyřeším.
Pošli mi to.
Až tě příště o něco požádají, nezapomeň mě o tom informovat.
Pamatuj si, že pracuješ pro mě. Ne pro Monaca.
To tys ty fotky zveřejnil.
Pochopitelně.
Myslela jsem, že mám infarkt.
Srdce máte v pořádku. Předepíšu vám antidepresiva. Pomůžou vám usnout.
Dávejte na sebe pozor.
Co nejvíc odpočívejte. Najděte si rytmus a zkuste se vyhýbat obsesivním myšlenkám.
Najděte si rozptýlení, travte čas s rodinou.
Angelica! Tři, dva, jedna...
Vyhýbejte se stresu.
Vaše reakce na ty fotky?
- Nahlásíte to? - Zažalujete je?
Tak řekněte něco, prosím!
- Jakou máte práci? - Jsem prokurátorka.
Slyšení je zahájeno.
13. ÚNORA OSMÉ SLYŠENÍ
Už jsme dokončili seznam svědků prokuratury,
přejdeme nyní ke svědectvím obhajoby. Pane obhájce Barone, máte slovo.
Dobré ráno.
Musí zapomenout na Lindu a přenést svou pozornost na Angelicu.
Vinit oběť není nikdy dobrý nápad. Možná byla děvka, ale po smrti je anděl.
- Tu blbku pořád pronásleduješ! - Nikdo nic neví!
Teď je za to souzená Monacova dcera.
- Jestli někdo zjistí, že jsi... - Dost! Drž hubu!
Náš seznam je kratší než seznam prokurátorky,
protože jak od začátku tvrdíme, a opět to zopakuji,
případ naprosto špatně vyšetřili. Měli si posvítit na temné stránky života oběti,
která byla sice jako mladá bez milosti zmasakrovaná, ale nevinná rozhodně nebyla.
Ten večer tam byl Tomei. A podle odposlechů má s vraždou něco společného.
Jak ho dostaneš k soudu?
Předvolávám Michelu Dapportovou.
- Slečno Dapportová, dobré ráno. - Dobré ráno.
- Prosím, posaďte se. - Je prvním svědkem na našem seznamu,
který nám pomůže pravdivě vykreslit Angeličin charakter.
Budeme se snažit prokázat jediné, ctihodnosti.
Michelo... jak se při pohledu na tyhle fotky cítíš?
- Nepříjemně. - Přesně tak, ctihodnosti.
Určitě se tak necítí jen svědkyně. Můžeme tu fotku odstranit?
Doktore, v síni jsou manželé Petroniovi.
Ano, omlouvám se Mauriziovi a Paole Petroniovým.
Mrzí mě, že jsem je musel rozrušit, stejně jako všechny ostatní přítomné,
ale jinak to nešlo. Dělám to kvůli spravedlnosti.
Chtěl jsem jasně ukázat, jak můžou emoce ovládat úsudek.
K tak mladé oběti v takovém stavu přece musíme cítit lítost.
Máme nesmírnou potřebu najít pachatele, někoho, koho za to potrestat.
Někoho, na koho se můžeme hněvat, když přihlížíme takovému násilí.
Jak je pro tento proces relevantní chování svědkyně a oběti?
Je relevantní, pokud ji její zvyky vystavily riziku.
- Dostala, co si zasloužila? - Jen se snažím nezaujatě pochopit,
kdo mohl oběť zabít. Můžu pokračovat, ctihodnosti?
- Prosím. - Děkuji.
Napřed budeš muset odpovídat jen třemi písmeny: „Ano.“
- Byla Angelica Petroniová prostitutka? - Ano.
Byla jste mezi společnicemi, které řídil pan Claudio Cavalleri,
manžel Lindy Monacové, který se zabil, když vyšel skandál na povrch?
- Ano. - Pomáhala mu Angelica v řízení společnic?
Hledala je pro něj.
Pracovala jsem s Angelicou jako hosteska. Zeptala se mě, jestli to nechci dělat.
Byla to pro mě jen hra. Vím, že jsem udělala chybu.
O tom nepochybuji. Další otázka: jak moc klientů jste měli?
Potkala jsem asi deset. Ty, kteří pak byli vyšetřovaní.
Angelica je asi znala všechny, byla přece šéfka...
To by stačilo! Styďte se!
Pane Petroni, plně rozumím vaším pocitům.
Jestli vás dané téma uráží, žádám vás, abyste opustil soudní síň.
Jistě, že odejdeme!
Michelo, odpověz, prosím.
Angelica mi jednou řekla, že máme víc než 30 klientů, některé stálé, další...
O tom neexistují důkazy. Dle vyšetřování prokuratury měli jen 11 klientů.
O to přesně jde, ctihodnosti. Vyšetřování prokuratury nebylo nikdy důkladné.
- To je absurdní. - Přejděte k věci.
Nikdy se o to nezajímali! Třicet mužů! Třicet!
Proč by slečna Dapportová lhala o něčem, co jí řekla sama oběť?
A pokud těch klientů měli tolik,
nemohl vrahem být jeden z nich? O to mi jde, vaše ctihodnosti.
Díky, Michelo. Vím, jak těžké to pro tebe bylo.
Nemám další otázky.
Přejdeme ke křížovému výslechu, prokurátorko Guerrová?
Bolí mě říct, že se obhajoba snaží všemi prostředky rozptýlit soud.
Angelica nebyla svatá. Dokonalá nebyla, to je pravda,
ale kdo z nás ano? A jestli se dopustila chyb,
to ještě neznamená, že si zasloužila smrt!
Prokurátorko, neodbíhejte od tématu. Zdržte se komentářů.
Promiňte.
Michelo, potkaly jsme se ve smutné chvíli. Těsně před tím došlo k vraždě
- a právě tě vyslechl můj kolega. - Ano, vzpomínám si.
Dnes tě předvolala obhajoba. Nepochybuji, že jsi odpovídala upřímně,
ale doktor Barone se tě nezeptal na vše. Řekněme, že se ptal jen na to, co chtěl.
Křížový výslech povede Elena Guerrová. Víš, co to je, ne?
Nejsem hloupá.
Bude chtít, abys o Angelice mluvila v dobrém. Udělej to. Zahřejeme je u srdíčka.
Řekla jsi mi, že se Angelica v posledních pár týdnech svého života velmi bála.
„Už nějakou dobu byla ohledně všeho paranoidní.
Potřebovala se uvolnit.“ To jsou tvoje slova, že?
- Ano. - Dobře. Co Angelicu trápilo?
- Řekla ti, proč byla tak paranoidní? - Angelica věděla, že dělá chybu.
Chtěla skončit. To mi jasně řekla.
Řekla mi, že to dělala, protože Claudio neměl žádné peníze
a ona snila o tom, že s ním uteče. Proto to udělala.
- Copak? - Je na tomhle něco nelegálního?
Jednou mi řekla, že se bojí o svou bezpečnost.
- Proč? Koho se bála? - Zalžeme, abychom se dopátrali pravdy.
- A o jakou pravdu jde? - Možná, že jsme vypátrali vraha,
ale je to komplikované. Nemůžeme použít důkazy, co na něj máme.
Jedině, když o něm bude mluvit náš svědek, i když o něm nic neví.
- Chci dostat zaplaceno. - Beze všeho.
Dobře. Ale na oplátku během slyšení řekneš jisté věci,
až tě bude prokurátorka vyslýchat.
- A co mám jako říct? - Napřed řekneš jeho jméno.
Myslím, že chlapa, co ji furt sledoval. Nicola něco...
Kdo? Nicola? O čem to mluvíš?
Tomei. Ano, Nicola Tomei. Ten chlap jí byl posledej.
Asi byl její klient. Všude ji sledoval. Angelica z něj byla strachy bez sebe.
Ctihodnosti, ve světle tohoto svědectví musím předvolat Nicolu Tomeie jako svědka.
Je to jen nepřímý důkaz. Nikdo se nezmínil o tom, že Angelicu někdo sledoval,
až na Bernardiniho, soukromé očko, které si najala paní Monacová.
Slečnu Dapportovou jsem vyslechla těsně po vraždě a nikdy... se o Tomeiovi nezmínila.
Ale teď ano.
Svědkyně mluvila o muži, který byl obětí posedlý, který ji terorizoval.
Domnívám se, že je nutné jej vyslechnout. Připravte soudní obsílku.
Prokurátorko?
- Prokurátorko? - Není mi dobře, pardon.
Máte další otázky? Potřebujete pauzu?
- Nebo končíte? - Končím výslech.
Dobře. Toto slyšení je u konce.
Soud bude pokračovat 20. února v 9:30.
Můžu?
Jistě.
Vím, že děláte, co můžete.
Dnes to nestačilo.
Ráda bych pomohla, ale nevím jak.
Toho Tomeie neznám. Jen vím, že je náš soused.
Už jste pro Angelicu udělala vše, co šlo.
Od Angeličiny smrti jste to nejlepší, co nás potkalo.
Nevzdávejte to.
Ruggero, můžeme si dát chvíli přestávku?
Dobře.
Chce tě vidět Monaco. U sebe doma.
- Budu tam. - Pánové.
Vittorio, zavolám ti.
O co jde? Vypadáš nespokojeně.
Ne, tohle byl dobrý zlom. Ale...
Nepamatuju si, že by se Dapportová o Tomeiovi zmínila.
Třeba si na to dnes vzpomněla.
Nehleď darovanému koni na zuby.
Jasně.
Bravo.
Připravil jste ji hezky. Dobrý manévr, aby se o Tomeiovi zmínila během mého výslechu.
- Už podruhé mě obviňujete ze lži. - S Orricovou jsem se spletla, ale teď ne.
Mrzí mě, že vám nebylo dobře. A zjevně stále není.
- To vy jste dal ty fotky tisku, že? - Šílíte?
- Riskujete, že budete vyloučen z komory. - Ano.
- Sorry, musel jsem se zbavit Guerrové. - Co chtěla?
- Prej že mě miluje. - Byl by z vás dobrej pár.
Já vím, ale já ji nemiluju. Sleduj dál jejího nabíječe. Chci vědět všechno.
Chtěl jsem ti ukázat tenhle zázrak. Podívej na tu nádheru, doktorko.
Dobrá práce, ne?
Nezajdeme na kafe?
To ticho už dál nesnesu. Jestli mi chcete něco říct, udělejte to hned, ať...
- Už jsi mi zase začal vykat? - To bylo asi jen automatické.
Promiň, že jsem o tobě pochybovala.
- Byla to Francesca, viď? - Ano.
To mi došlo. O té chybě jsem řekl jen jí.
- Ale proč jsi to neřekl mně? - Nevěděl jsem, jak zareaguješ.
Andreoli, potřebuju tě.
Jsem tady.
Barone zapsal na seznam nového svědka. Říká ti něco jméno Nicola Tomei?
- Nicola Tomei... Ne. - Kdo to je? Proč o něm víme až teď?
Fajn.
Takže? Mám zpátky svou práci?
- Pusť se do práce. Utíkej. - Pustím se do práce, jasně.
Pojďte dál.
Jak se daří, Ruggero?
- Jsem po slyšení unavený. - Myslíš po vítězství.
- Ruším vás? - Ne, vůbec ne.
- Sbíráte klíče. - Sbírám vzpomínky.
- Vypadají velmi cenně. - Cenné byly dveře, které otvíraly.
Podívej na tenhle...
Klíč k domu mých rodičů, kde jsem vyrůstal.
A tenhle...
První továrna, co jsem vlastnil.
Pamatuj si své kořeny, abys nepřišel o svou minulost.
Víš, je to způsob, jak si...
vyjasnit budoucnost. Koukni na tenhle.
Lindin dětský pokojík. Byla veselé dítě plné života a s ohromnou představivostí.
Chtěla se stát průzkumnicí.
Proč se jí nestala?
- Dospěla. - Jako my všichni.
Znal jsi Claudia.
Celá se pro něj změnila.
Člověk by se neměl kvůli ostatním vzdávat toho, kým je.
A taky by se neměl vzdávat pravdy.
I když ve snaze ji najít musí někdy porušit pravidla.
- Mara vás informovala. - Proto je tady.
Co si o tom myslí Arrigoni?
Arrigoni neví vůbec nic. Pro něj jsou slyšení jen o knihách a poznámkách.
Je pro tebe vaše partnerství s Arrigonim jen dočasné?
Někteří advokáti znají skvěle právo.
Další znají skvěle vše ostatní.
A ty chceš vše ostatní.
Chci svou vlastní velkou advokátní kancelář. V New Yorku, Londýně, Paříži.
Rád začnu Milánem.
Jen ostře sledované případy. Kriminální a administrativní. Žádná krev.
A spoustu peněz.
Osvoboď mou dceru, a třeba ti seženu tvůj první klíč.
- Co chceš? - Můžu dál?
- Chceš mě nahlásit? - Ne!
Přemýšlel jsem o tom, cos mi řekla...
Byla jsi ještě dítě a já tě přiměl učinit těžké rozhodnutí.
Vždy jsem si myslel, že...
ty nejdůležitější problémy v mém životě měly co do činění s mou prací.
O vše ostatní se starala tvá matka. Po její smrti
mi došlo, že problémy, které jsem řešil nejvíc,
nebyly vůbec jednodušší. Jen jsem byl naprosto neschopný se s nimi vypořádat.
Tak jsem se uchýlil ke své práci.
Co tím myslíš?
Řekl jsem ti, že děláš chybu. A jako soudce si to dál myslím.
Ale ať se už rozhodneš jakkoli, věz, že tě plně podpořím.
Měl jsem to říct tehdy, říkám to aspoň teď.
Pojď dál.
Spíš?
Ano.
Je už dost pozdě. Nevadí ti, když tu přespím?
To je fuk.
Nejsem na to zvyklý.
Budu rád, když tu zůstaneš.
Budu dělat, že ti věřím. Když umíš tak skvěle přesvědčovat lidi.
- Andreoli? - Promiň, že volám tak brzo ráno.
Možná, že jsem o Tomeiovi něco zjistil. Chtěl jsem ti co nejdřív říct.
- To jsi to zjistil během noci? - Už dlouho trpím nespavostí.
Zkusil jsem všechno. Podle ženy bych měl zkusit hypnózu,
- ale jít k někomu, kdo... - Dobře, to by stačilo.
- Dej mi čas se obléct. Kde jsi? - V baru před tvým domem.
Dělají tu skvělou slanou snídani. Mám nízký tlak a potřebuju hodně soli.
Nevím, jestli už o tobě tohle chci vědět. Aspoň ne takhle po ránu.
- Podle doktora by to složilo tři... - Hned tam jsem. Čau.
DVACÁTÉHO ÚNORA DEVÁTÉ SLYŠENÍ
- Cítíte se už lépe? - Je mi skvěle, díky.
Přichází soud.
Posaďte se.
Slyšení je tímto zahájeno.
Povolávám Nicolu Tomeie, který byl předvolán po minulém slyšení.
- Dobré ráno, pane Tomei. - Dobré.
Posaďte se, prosím.
Můžete začít, doktore.
Znal jste Angelicu Petroniovou?
Několikrát jsem ji potkal. Byli jsme sousedi, nic víc.
Nic víc...
Je pravda, že pracujete pro cateringovou firmu
„Il Mantovano, Catering and Cooking“ a že tato firma byla najata na večírek,
kde pracovala Angelica a během kterého byla zabita?
- Ano. - Poznali jste se, ne? Byli jste sousedi.
Ne.
Možná když jste se potkali, řekl jste: „To je ale náhoda, že tu oba jsme.“
- Nemluvili jsme spolu. - Protože se bála vás a vašich výhrůžek?
Nikomu jsem nevyhrožoval. Nevím, proč vám to řekla. Není to pravda.
Víte, co si myslím já? Že jste měl Angelicu rád.
Vídal jste ji, jak odchází z domu a říkal si: „Jak nádherný by bylo s ní chodit.“
Pak jste zjistil, že Angelica byla prostitutka,
a řekl jste si: „Teď ji konečně za poplatek můžu mít.“
- Ctihodnosti, tohle je jen teorie. - Odmítla vás Angelica někdy?
- Ne. - Řekla vám někdy, že jste nula?
- Já kruci nejsem nula. - A proto jste ji zabil.
- Nemohl jste ji mít. - Nikoho jsem nezabil.
Obhájce Barone viníka nevyslýchá, spíš si ho sám vytváří.
Doktore, váš záměr je zřejmý, ale chci slyšet otázky, ne jen prohlášení.
Na rozdíl od paní Guerrové používám fakta. Byl jste tam ten večer? Na té party?
- Ano. - Podle Dapportové se vás Angelica bála.
- Přiznejte se a očistěte si svědomí. - Měl jsem po směně. Odjel jsem brzy.
- Abyste měl čas ji zabít? - Nikoho jsem nezabil!
- A takhle jste vyhrožoval Angelice? - Ctihodnosti, zasáhněte, prosím!
Žádný problém. Už jsem skončil.
Chcete přejít ke křížovému výslechu?
- Čau. - Ahoj.
- Takže? - Tohle je...
první rok stará zpráva o agentuře se společnicemi.
Šlo o vyšetřování Michele Galliho,
podnikatele, co byl s Cavallerim a těmi pěti dívkami v době vraždy.
- Ano. - Je tu zmíněný jistý Nicola.
- Tomei? - Příjmení tu není, ale nejspíš šlo o něj.
Přečetl jsem si to a píše se tu, že Cavalleri si Gallimu pořád stěžoval,
že ho Nicola neustále otravuje. To Caputo nevyšetřil, zajímalo ho jen to,
- kdo byli klienti té agentury. - Pojďme si promluvit s Gallim.
Ano. Hned teď?
- Jo, ten toast si vezmi s sebou. - Jo.
Pane Tomei, povíte nám, kde jste byl v době vraždy?
- Už jsem vám to řekl. - Jen že jste po směně odjel. Ale ne kam.
Vidíte obrazovku za vámi? Vy jste ta červená tečka přesně ve 23:55,
kdy Angelica Petroniová vyšla do zahrad Palazzo Te.
O minutu později jste se přesunul do oblasti,
která neobsahuje Palazzo Te, a vypnul jste si mobil.
- Kam jste jel? - Nevím, možná domů. Zeptejte se matky.
Ctihodnosti, během té doby se pan Tomei mohl snadno vrátit zpět
- a s vypnutým mobilem spáchat vraždu. - Nebo jel možná za Claudiem Cavallerim.
Znal jste manžela obžalované?
Dobré ráno.
- Dobré ráno. - Bydlí tady Michele Galli?
- Co chcete? - Jsem Elena Guerrová.
- Vím, kdo jste. - Nebudu plýtvat vaším časem.
Jen potřebuju vědět, jestli znáte jistého Nicolu Tomeie.
- Už jsem vám vše řekl před rokem. - Nechceme vás dostat do maléru.
Můžu dál?
Cavalleri mi řekl, že ho otravoval nějaký kluk.
- Jak to myslíte? - Snažil se ho vydírat.
Pamatuju si, že během večera, kdy byla ta dívka zabita,
s ním musel Claudio pozdě večer mluvit a uzavřít dohodu.
- Viděl jste ho? - Přijel autem zrovna, když jsem odjížděl.
Vlastně ne autem. Přijel dodávkou. Bílou dodávkou.
Riskujete obvinění z vraždy.
To opravdu chcete?
Já Angelicu miloval.
Nikdy bych ji nezabil.
- Jednou jsem ji chtěl oslovit, ale... - Ale co?
Máma mi řekla, ať ji nechám být. Taková holka nemá zájem o někoho jako já.
A co se stalo pak?
- Měla pravdu. - Vysvětlete, co tím myslíte, prosím.
- Snažil jsem se... ale nechtěla mě. - Tak co jste udělal?
- Začal jsem ji sledovat. - Proč?
Nemohl jsem ji dostat z hlavy.
- Tak jsem zjistil, co dělá. - Myslíte prostitutku?
- Ano. - Co jste udělal?
Zjistil jsem, že ta děvčata řídí Claudio Cavalleri, tak jsem šel za ním.
- Proč? - Aby za to zaplatil.
Udělal z Angelicy kurvu a měl z toho prachy.
- Taky jsem nějaký chtěl. - Vydíral jste ho?
- Chtěl jsem peníze. - Takže vydíral.
- Ano. - Na něco mi odpovězte.
Aby Cavalleri zaplatil za to, že z vaší milované Angelicy udělal děvku...
Byl jste to vy, kdo na netu zveřejnil informace o tom escortu?
- Ano. - A víte, že po zveřejnění těch informací
- Cavalleri spáchal sebevraždu? - Ano.
Takže večer třetího března jste za ním jel
na adresu Via Parini 40. Do hotelu, kde bylo
- pět společnic, Cavalleri a Galli... - To nemáme.
- ...jak dosvědčil sám Gali. - Ctihodnosti, tohle je neakceptovatelné.
Prokurátorka vede výslech s materiály, které obhajoba nemá k dispozici.
Máte. Zaslali jsme je faxem do vaší kanceláře, později vám ukážu doklad.
Takže jste se vydal do hotelu, kde se konalo tohle... nazvěme to soaré.
Ano.
Řekl jsem mu, ať mi zaplatí, nebo že bude litovat.
- Do Palazza Te jste se už nevrátil? - Ne, proč bych měl?
Nemám další otázky.
Jste v pořádku, pane Tomei?
- Moc se omlouvám. - A proč?
Protože jsem vám neřekl, co jsem při svém odchodu tu noc viděl.
Angelico, kde do řiti jseš?
Děláš si prdel?
Slyšel jsem zvonění mobilu, otočil jsem se a...
na skútru tam seděl chlápek celej v černým a...
zvedl to a povídá: „Angelico, kde do řiti jseš?“
- Pojď sem, děvko! - Co kurva chceš?
Jste si jistý?
Ano.
- Ahoj. - Ahoj.
Sice to dnes nedopadlo tak dobře, jak jsme doufali, ale aspoň teď víme,
- že na ni před palácem čekal někdo další. - Ano.
Zkrátka...
- Všechno je pod kontrolou. - Nebojím se.
- Skutečně? - Ano. Protože teď vím, že mi věříš.
Ale? O co jde?
Ta večeře...
jak jsi mi ji připomněl, musím pořád myslet...
na to, jak mohlo vše dopadnout, kdybys po mém boku byl ty.
Můžeš mi něco slíbit?
A co?
Vezmeš mě na večeři? Jestli mě pustí.
Dobře.
Nemůžu se dočkat.
Slibuješ?
Slibuju.
Dobré ráno.
- Celý den tě hledám. - Chybím ti?
Musím s tebou mluvit. Potkáme se.
- Co se stalo? - Radši osobně.
- Pěkně romantický místo, jo? - Podívej.
Stará návštěvní kniha z kostela sv. Kateřiny.
Jo, 18 let stará. Podívej, kdo tam byl.
Lanzoni, biologický otec.
Proč má Elena poměr s Angeličiným otcem? To se potkali během vyšetřování?
- Možná. - Zbláznila se? Proč by tak riskovala?
- Proč by nepočkala na konec procesu? - Protože lásce neporučíš. Nebo... mrkej.
- Matka není nikde uvedená, ani tady. - Na začátku vyšetřování jsme tam byli.
- Bavili jsme se s jeptiškou. - Ano.
Tvrdila, že nenašla žádné dokumenty s informacemi o Angelice.
Někdo chtěl, aby zmizely...
ale neúspěšně.
- Eleno? - Ano?
Pardon, ale jestli už nic nepotřebuješ, půjdu domů.
- Jo, běž, Andreoli. Vidíme se zítra. - Ne, zítra je sobota.
V tom případě hezký víkend.
- Děje se něco? - Skvělý!
Teda myslím, že jsi dnes byla skvělá u slyšení.
- Ani bych neřekla. - Mýlíš se. Ten útok jsi zvládla výborně.
Tomei sice není vrah, ale řekl, že tam viděl nějakého muže.
- Takže máme pořád problém. - Neboj, zvládneme to. Jdi taky domů.
Odpočiň si.
- Prosím? - Elena Guerrová?
U telefonu. Kdo volá?
Alberto Canfora, zdravím. Jsem právník vašeho muže.
Giovanni si přeje, aby k odloučení došlo skrze právníky. Už nějakého máte?
- Ne, ještě jsem o tom nepřemýšlela. - Nějakého si sežeňte. Brzy se ozvu.
- Dobře. - Dobrou noc.
Díky. Dobrou noc.
To je ale křáp. Kdy ho vyměníme?
Myslíte na to někdy? Brzy bude po všem.
Soudci budou dál přicházet a odcházet
a advokáti budou běhat, protože už mají dávno být u slyšení.
- Kolečka se budou navždy otáčet. - Co chcete?
Nechcete se pomilovat? No tak, jen žertuju. Přicházím v míru.
Můžu vás pozvat na drink?
- Takže? - Máte pochybnosti.
- Jak to myslíte? - Sledoval jsem vás s Tomeiem.
- Začínáte si myslet, že to Linda nebyla. - Sněte dál.
No tak, přiznejte to. Jinak byste sem nikdy nešla.
Až přiznáte, co jste udělal s Tomeiem. Nevím jak, ale věděl jste, co udělal.
Zmanipuloval jste Dapportovou, dostal ho k soudu a neúspěšně doufal, že se přizná.
Bravo.
Samozřejmě, kdybych měl k dispozici tu mobilní mapu a dokumenty...
- Ověřil jsem to. Nikdy jste je neposlala. - Co chcete dělat?
- Nic, chápu to. - Díky tomu, co jste udělal Francesce.
Vím všechno. Nedokážu to, ale nakonec, teď u soudu nejsme.
Řekla mi pravdivý fakt, kterým jsem vyvrátil vaši tezi. To je součást hry.
- Tohle pro vás ten proces je? Hra? - To vy berete vše až moc vážně.
Angelica je mrtvá. Beru vážně dívku, co byla zabitá.
Teď ji častěji nazýváte jménem.
Už není prostě Angelica Petroniová, ale jen Angelica.
Vy jste taky dobrý. Svedl jste a zmátl soud i svědky.
Nikdy jsem nepochopila, jak advokáti pracují.
Vezmete si části pravdy a překroutíte
a představíte je soudu tak, abyste zasel pochybnosti.
Opravdu věříte Lindině nevině, nebo se vám to jen hodí?
- Vaše práce se od té mé moc neliší. - Ne?
Ne, děláte totéž. Vezmete si části pravdy, kterými odsoudíte lidi na doživotí.
Co se skutečně stalo, můžeme zjistit jen cestou do minulosti, což nejde.
V tom je mezi námi rozdíl.
- Vy jen předstíráte, že to tak není. - Máte se mnou problém.
Vím, co se stalo vašim rodičům, a je mi to líto.
- Nemůžete se hněvat na celou justici. - Na nikoho se nehněvám.
Vy jste obžaloba, já obhajoba.
Ten křáp patřil mojí matce. Proto jsem si nikdy nepořídila nové auto.
Překlad titulků: Jakub Doležal